„Dreamtime – to je vlastně prapůvodní výraz australských Aboridžinců pro jakousi mozaiku znalostí, víry a kreativity domorodců, kteří do snění vstupují a vysvětlují jeho prostřednictvím život a svět. Snění je nekonečné. Příběhy snění nesou pravdu z minulosti spolu s kódem práva, který funguje v přítomnosti a spojuje tak minulost s darem rozhodnutí o budoucnosti.
Aniž bych se pídila za tímto šedesát tisíc let starým moudrem, odpovídá mému vlastnímu snění. A celý příběh to dosvědčuje. Bylo dané minulým sledem událostí, že projdu celý svět a mé hledání ideálního partnera bude nakonec díky vysněné představě korunováno úspěchem. Hluboko v srdci jsem vždy věřila, že mé očekávání bude splněno. U svého manžela jsem jen v románu zvolila jiné jméno, jinak je ale přesně slovo od slova takový kladný hrdina, jak jsem ho popsala.“
Původně jste byla televizní moderátorkou a vždycky vás bavilo umění. Co z toho se vám hodilo, když jste se usadila v Austrálii? Měla jste třeba možnost přenášet produkce nějakých našich muzikálů či divadelních her do anglicky mluvících zemí?
„Na tuto část svého barevného života vzpomínám ve více dokumentárně laděné kapitole Theatrum, která se vrací k zážitkům s mojí producentskou společností v Melbourne, Zde jsem vylíčila svá dobrodružství ve světě umění, jak na světové, tak na české scéně, setkání s velkými celebritami a moji celoživotní vášeň pro umění. Začátky byly spojeny s českou porevoluční muzikálovou tvorbou a zavedly mne na vzrušující dráhu australského showbyznysu i k legendám světového a českého hudebního světa. Úsilí dostat na světovou divadelní scénu perly českého moderního muzikálu jako je Dracula, Kleopatra, Hamlet bylo hodně složité, ale nakonec jsem z něho vytěžila nečekané výsledky.“
Váš manžel vám v podnikání fandí?
„Tady mohu citovat kousek ze své knihy: ‚Tvoji producentskou společnost pojmenujeme Regent Productions,‘ rozhodl Alex a hned ji zaregistroval na úřadě. Váhala jsem. Ale Alex měl tu zvláštní schopnost, že z představy dokázal vytvořit skutečnost. Jako kouzelník. Nebo spíš člověk s vizí. To, co následovalo, byla smělá jízda plná nečekaných objevů, poznávání a dobrodružství ve světě divadla, po kterém jsem celý život tolik toužila, přání, které se mi díky Regent Productions podařilo naplnit...
Při této příležitosti bych také chtěla říct, že ne všechny kapitoly jsou psány v první osobě, která dodává knize na jedné straně více autentičnosti, na druhé straně jiné kapitoly ve třetí osobě puncují dílo dojmem románu.“
V knize se také netajíte tím, že jste se dobře znala s Karlem Gottem. Kde jste se vlastně setkali a v čem jste si porozuměli?
„Toto výjimečné přátelství s Karlem Gottem přisuzuji takzvaným Šesti stupňům odloučení, což je teorie, že všichni lidé jsou v průměru šest nebo méně sociálních kontaktů od sebe. Ve výsledku lze vytvořit řetězec ‚přítel přítele‘, který spojí libovolné dva lidi v maximálně šesti krocích. To se mi již mnohokrát potvrdilo. A s tak těžko dosažitelným Mistrem to nakonec bylo dokonce míň než šest stupňů – jak se dočtete v knize. Porozuměli jsme si už před dvaceti lety v Melbourne a od té doby zůstali v kontaktu. Dokonce mi slíbil knihu pokřtít, ale bohužel jsem ji nestihla dopsat. Míjeli jsme se v té nešťastné době na chodbách Všeobecné fakultní nemocnice…“
A co vy jako matka, snažila jste se své ambice v umění přenést na svou dceru Taru (33 let)? Jakou cestu si vybrala ona?
„Moje dcera, která se narodila a vyrostla v Austrálii, podědila umělecký talent. Lásku k umění jsem jí vštěpovala odmalička stejně tak jako lásku k Praze. Na Melbournské univerzitě vystudovala výtvarné umění a sochařství a před deseti lety se přemístila do Prahy, kde pracuje jako manažerka největší sběratelské galerie současného umění.“
Kde se vlastně cítíte být doma vy sama?
„Všude, kde jsem šťastná a kde mám svoji rodinu – tam jsem doma. Přes třicet let to bylo australské Melbourne, ale posledních patnáct let jsem nejraději v Praze. Nejen, že je to podle mne nejkrásnější město na světě, ale žije se tu dnes opravdu blaze.
Prošla jsem svět, mám možnost srovnávání. Často si říkám, škoda, že to lidé nevidí, a že si někdy dokonce neváží, jak je tu fajn, a nejsou na to dostatečně hrdi. A to říkám z pozice bývalé nespokojené emigrantky dobře etablované v Novém světě…!“
Pomohlo vám při překonávání složitých situací i nějaké životní motto?
„Ano. Mottem, které mne vede celým životem, je víra, že život je sebenaplňující proroctví. Pokud je dodržena rovnováha sen/vize a snaha/úsilí, pak se vždy stane to, co jste si předpověděli, že se stane. U mne to zapracovalo v nespočetných situacích. I když bylo nejhůř, tak jsem nikdy neztratila důvěru, že bude líp, že to bude dobré ba dokonce báječné. I to je v knize.“
Čím dobíjíte baterky, když už máte všeho nad hlavu? Co patří k vašim posedlostem, které vám v tom pomáhají?
„Dobíjím baterky ve společnosti své dcery, ona je balzám pro mou duši. A posedlost? Stále umění, divadlo, příroda a pohyb. Někdy neznám mezí, a musím se brzdit.“
Na co se v nejbližší době těšíte, co plánujete?
„Těším se na pro mne nejkrásnější období v roce, na Vánoce. Strašně je miluji. Zvláště Vánoce v Praze. Klasické, odolávající změnám času. Mnohokrát jsem o nich psala – a to i o tom, jak jsem je trávila v nejrůznějších domovinách a vždy dokázala vytvořit a prožívat jejich kouzlo. I v těch zeměpisných šířkách, které mi idylu zimních Vánoc příliš neposkytovaly – v Indii, na Havaji, v Austrálii. Teď, za pár měsíců tu budu mít opět českou vánoční klasiku, jak mi ji máma vštípila do paměti, a jak jsem ji já předala své dceři…“
Zaujal vás tento článek? Pokud chcete mít jistotu, že vám žádný další neunikne, sledujte nás na Facebooku!
Její osud je smutný. Zůstala ve stínu slavného manžela, přestože se významně podílela na jeho…
Lidé s tělesným postižením mají možnost zapojit se do pracovního procesu i do společnosti. Své o…
V dnešním rychle se měnícím světě už tradiční kariéra není jenom lineární. Pro Helenu, která přešla…
Autor proslulých dezertů a laskomin, který své zkušenosti získával mimo jiné i v luxusním…
Hélène Dutrieu toho stihla tolik, že by to vydalo na několik životů. Do historie se zapsala jako…
Fungující a efektivní komunikace je klíčovým pilířem pro úspěšné vzdělávání. To neplatí jen pro…
Role lékárníka v moderním zdravotnickém systému nabrala na obrátkách během pandemie Covid19. První…
Jeden z nejznámějším českých plastických chirurgů Jan Měšťák brzy oslaví neuvěřitelnou osmdesátku.…